![](https://vilneslovo.com/wp-content/uploads/2018/09/Непран-В.-150x150.jpg)
Вячеслав Непран
![](https://vilneslovo.com/wp-content/uploads/2018/09/Непран-В.-150x150.jpg)
![](https://vilneslovo.com/wp-content/uploads/2018/09/Непран-В.-150x150.jpg)
![](https://vilneslovo.com/wp-content/uploads/2018/09/Непран-В.-150x150.jpg)
Latest posts by Вячеслав Непран (see all)
Мукачево – старовинне місто, яке розташоване на березі річки Латориця.
Мукачево існувало вже у другій половині IX ст. Письмова згадка про нього вперше зустрічається у хроніці «Геста Гунгарорум», що розповідає про перехід угорців у 896 р. через Карпати і поселення їх у Подунав’ї. А перші поселення, виявлені в цьому регіоні, відносяться до 40-12 тис. р. до н.е.
Унікальною пам’яткою VI-IІ ст. до н.е. є металообробний центр, розташований поміж гір Голіш та Ловачка. В межах території міста виявлені також слов’янські поселення, які відносяться до VІII-IX ст. н.е.
З історії міста
Цікаві історичні факти про місто можна знайти в інформації на сайті Мукачівської міської ради: “…у ІV-ІІІ ст. до н.е. територію краю, а відтак і Мукачева заселили племена кельтів, а вірніше одне з кельтських племен – галли, які заснували тут укріплене поселення-городище (оппідум). У заснованому галлами гордищі на гірках Галиш і Ловачка знаходився металообробний центр- один з найбільших у Європі.
У VІ-ІХ ст. процес розселення слов’ян в Карпатському басейні, що посилився під час Великого переселення, призвів до слов’янізації народів, які раніше тут проживали. Довкола Замкової гори і біля підніжжя гори Кам’янка, Малої гори та Підгорян розташувалися слов’янські поселення УІ-ІХ ст.н.е. Ці поселення злилися в єдине велике селище, яке завдяки своєму зручному природно-географічному положенню переросло у місто із своїм опорним пунктом – Мукачівським замком.
903 рік, очевидно, став тим роком, коли угорці захопили основні тодішні закарпатські фортеці, в тому числі – Мункач.
Після спустошливого вторгнення у 1086 році половців на чолі з ханом Кутеском угорський король Ласло (Владислав, 1077-1095) на Замковій горі добудував фортецю. Він зміцнив її кам’яними стінами, щоб захистити країну від частих нападів половців з боку Галичини. Найбільшого розорення населення Мукачева зазнало в 1241 році. Тоді через Верецький перевал у Карпатську улоговину увірвалась монголо-татарська орда Батия. Тільки гори й ліси врятували місцеве населення від фізичного винищення. Після відходу монголо-татар король Бейла ІV (1235-1270), боячись їх повернення, наказав у прикордонних районах будувати нові кріпості та реконструювати старі на зразок західноєвропейських. Тоді Мукачівський замок був значно зміцнений”, – більш докладно про це можна прочитати у розділі Історія Мукачева.
Фото автора